Jaywick Sands! Jaywick Sands!
Jaywick Sands!
Acum 30 de zile
- Hei. - Da.
Tată?
Da?
De ce ești posomorât?
Ce-nseamnă asta?
Ce?
"De ce ești posomorât?"
Când o să-nveți și tu să fii britanic?
Stai aici de 25 de ani.
Ce-nseamnă asta, posomorât?
De ce ești așa de trist?
Am o misiune.
Trebuie să fac ceva anul ăsta.
Și ce?
Are legătură cu fratele tău.
Voi avea nevoie de ajutorul tău, Kkyman.
Îți voi cere multe.
Așa se pare.
Anul acesta, Kkyman.
Mersi c-ai vrut să ai una rece cu mine, omule.
Scuze că-s posomorât acum.
Dar, sunt albastru, omule.
Da?
Sunt distrus.
Fratele meu, omule.
Avea probleme.
Avea probleme din cauza unor chestii.
Am venit aici ca să-l ajut.
Dar acum a dispărut.
Lipsește.
E o prostie.
Ai un frate?
Sau o soră, ceva?
Un frate, da.
E aiurea.
Da, e cam aiurea.
Albastru.
Știi că nu apare des în natură.
Afinele, poate.
Stârcul.
Dar cam nimic altceva.
Știai că oceanul nu e cu adevărat albastru.
Sau cerul. Sau eu.
Vreodată.
Până acum.
Mă simt așa ciudat.
Lasă-mă să pun și eu câteva afișe pe drumul către hotel.
Vei fi bine?
Hei, omule.
Știind că ți-a păsat..
știind că ți-a păsat destul încât să te oprești pentru una rece?
E ceva.
Să stai tare.
Nu pot să nu fiu tare.
Nici eu.
Cum știi?
Sigur?
Știu. Sigur.
Vreau să termini munca lui.
Ce a fost?
Zi-mi.
E despre o sacoșă...
PATRIOT Episodul 8 Cazul împotriva lui John Lakeman
Luxemburg e capitala de
spălătorie de bani ai lumii.
Permitem afaceri între alte țări sau persoane
care ar fi fost interzise
oriunde altundeva.
Unul din 9 afaceriști din Luxemburg
fac afaceri cu un pseudonim.
Unul din 9 bagaje ce trec prin aeroport sunt pline de bani.
Un client cazat la King Gerald a notat adresa
victimei pe această foaie de hârtie
în acea seară
pe o foaie de angajați
unde supraveghetorul a fost atacat.
Este evident că, cineva cazat
la hotelul costisitor King Gerald,
a ajuns în contact cu bagajul
de la aeroportul din Luxemburg.
Fratele victimei lucrează pe post de hamal.
Presupun că
Edgar Barros a găsit o sacoșă cu bani
printre bagajele de pasageri.
Acest pasager, sub un pseudonim,
l-a căutat în acea seară și s-au luptat pentru sacoșă
în apartamentul lui Barros, de pe strada Champlain nr. 77,
până când un bărbat a fost omorât.
Am interogat fiecare om cazat la King Gerald
din acea seară, înafară de unul singur:
John Lakeman.
A plecat brusc de la interogația noastră programată.
Locația lui de pe timpul crimei este necunoscută.
Colegul dânsului a menționat că a ratat o întâlnire de afacere esențială
pentru că aeroportul a pierdut sacoșa lui.
John Lakeman e în mijlocul
unui cerc neobișnuit de violență
într-o noapte neobișnuit de violentă în Luxemburg.
De asemenea, John Lakeman a telefonat,
în perioada în care fiecare membru al
echipei de călătorie și-a sunat soția,
pe o femeie numită Alice Taylor,
care e căsătorită cu un bărbat
ce lucrează pe post de, citez, "consilier"
la un departament de inteligență
al guvernului Statelor Unite.
Îmi prezint cererea de interogare a domnului John Lakeman,
în Statele Unite ale Americii,
pe data de mâine, 22 mai 2012.
Referitor la contestația orașului Luxemburg,
din țara Luxemburg,
tribunalul aprobă interogarea.
- Când pleci? - Diseară.
Cât timp sunt în Milwaukee, încercați să găsiți o legătură dintre Alice Taylor și Lakeman.
Ok.
Alo.
A reușit. Va veni acum.
Tocmai s-a aprobat. Probabil vine deja.
Presupun că va ajunge mâine. La locul de muncă.
E mai sigur așa.
Am găsit cartea. Dinamica Structurală a Fluxului.
Unde?
Tipul cu nume de fată.
- Zău? - Da.
Trimite-o lui Edward, John.
E posibil să te scot de-acolo.
Azi. Înainte să ajungă.
Tare.
Încerc să găsesc informații.
Te sun mai încolo.
Ok.
E bună.
A fost citată săptămâna asta în 2 cazuri de neglijarea copilului
pentru că și-a lăsat fiica singură în apartament.
Fiica ei are halucinații. Vecinii ei au dat-o în gât.
Așa că.. se dedică complet cazului tău.
Nu e o mamă rea, cred eu,
cred doar că e un polițist bun.
Cu ce te are la mână?
Nu știu.
Fata ei m-a desenat.
E destul de bun.
Te scot de-acolo astăzi,
dacă apare, John Lakeman nu va fi mai mult decât o fantomă.
Ok.
La noapte.
Hei, poate a venit vremea să te întorci acasă.
Ok.
Cum stăm cu actele, John?
Încă nu.
Trece timpul.
Sigur.
John? Vreau să-ți spun ce îmi doresc.
Da?
John, ce știi despre giugiuleala între doi membri de același sex fără implicații sexuale?
Nimic.
Păi, asta vreau să fac.
Da?
Da, ți-o cer.
Ok, voi reveni.
- Pa. - Pa.
Hei, John. Cum suntem?
Destul de bine.
Hei, mersi că ai omorât păsările alea.
Da.
Oricum, fac rondul prin McMillan să vă zic
că am dat de faliment
și am predat toată autoritatea lui Leslie.
Ok.
Anunț mare mâine.
Și apoi vom face un efort în plus,
să ne orientăm mai bine și să luăm contractul cu Denon. Bine?
Apoi viitorul va fi atât de strălucit că vom avea nevoie de ochelari de soare.
Tare.
Domnule?
Da?
Stephen își amintește că ați fost pe-aproape când a avut accidentul.
Ne puteți lămuri ce s-a întâmplat atunci?
Nu prea.
Nu prea se vede că vă pasă
de recuperarea lui Stephen.
Vreți să vă spun de ce e atât de important
ca să-și amintească complet accidentul?
Umorul e necesar ca să fii întreg.
Stephen nu e întreg, nu-și va recăpăta simțul umorului.
Și dacă nu face asta,
nu va mai râde niciodată.
Și nu-l va mai iubi nimeni niciodată.
E cam intens.
Da. Așa e.
Așa că fiți mai serios.
Sigur.
Nu prea se vede. Să știți că sunt o luptătoare.
Și mă lupt pentru memoriile lui.
Deci, ești în echipa mea?
Sigur.
Hei, vreau să-ți zic ce se mai întâmplă cu viața mea.
Ai stat vreodată într-un hotel
atât de nasol că până și televizorul e legat de perete?
Da, acolo stau eu acum.
Și mă uit la el, și mă gândesc,
cum chiar dacă aș putea să-l fur,
n-aș avea ce face cu el
pentru că nu mai am casă.
Hei, John. Am primit un e-mail.
Era pentru tine.
A fost de la o polițistă din străinătate.
Vrea să te interogheze mâine.
Ai grijă de tine.
Alo?
Trebuie să rămâi acolo. Orice ar fi.
Te scot de-acolo astăzi,
ACUM 5 MINUTE - dacă apare, John Lakeman nu va fi mai mult decât o fantomă.
Ok.
Hei, poate a venit vremea să te întorci acasă.
Ok.
Ai găsit ceva, Tim?
Da.
Am interceptat un apel..
O conversație dintre un bărbat necunoscut
și soția fizicianului egiptean Mohamed El-Mashad.
I s-a spus să rămână în Luxemburg până pe 27,
și să ia sacoșa de la ei la ora 15:00
de la gara Bettborn.
Au zis că vor avea sacoșa?
- Acolo? - Da.
Și japoneza? Păi, are 23 de ani.
E studentă la facultatea de arte din Luxemburg.
Doar atâta e.
A fost arestată pentru că a furat o zgardă de câine.
A furat câinele cuiva?
Doar zgarda.
Ciudat.
Da, nu știu.
Va fi eliberată de la stația de poliție din Luxemburg
în aceeași oră și pe aceeași zi de care au vorbit la telefon.
Doar, cu o oră mai devreme.
A fost închisă pentru 5 zile.
Pare corect pentru o zgardă, presupun.
Oricum, va fi eliberată atunci.
Își va lua catrafusele și va ieși
la ora de pe ziua precizată
și ei vor lua sacoșa și i-o vor duce soției fizicianului, nu?
Vor fura sacoșa de la fată.
Așa că, să ajungi acolo primul.
Asta e șansa ta să rezolvi problema, Tom.
Îmi plac șansele tale.
Tot ce trebuie să facă tipul tău e să ia sacoșa
de la o păpușară japoneză de 23 de ani.
O păpușară? Ce?
Cu marionete. E o păpușară.
Studentă. Are numai note de 10.
Da. Doar atât trebuie să facă.
Iisuse. Poate fi atât de simplu?
Mm.
Mersi, Tim.
Poți să ai un atac de cord acum.
Du-te naibii, amice.
Alo?
Trebuie să rămâi acolo. Orice ar fi.
Stai acolo și încearcă să-ți rezolvi problemele.
Vom lua banii înapoi în ziua de 27, John.
Nu putem s-o facem în cantină, Brent?
Cred că-i facem pe alții incomozi
dacă o facem în cantină.
E o clădire guvernamentală.
E nasol acolo.
Știi ce nu e nasoală, Andy?
- Ce? - Constituția.
Ok, bună.
Acum, să stăm mână în mână și să fim la fel ca Hristos,
în rugăciune și iubire.
Vreau să zic..
mișcare deșteaptă din partea ta să orientezi exercițiul
în jurul filmului preferat al lui Stephen.
E mai personal așa,
dar adaugă și un strop de distracție.
Cred că merge bine așa.
Am ajuns departe, Ally.
Tu ai ajuns departe, fiule.
Mulțumită ție, Leslie.
M-ai ținut axat pe recuperare.
Păi, tu ai făcut partea grea, puștiule.
Păi, așa cum zice Wolf în filmul meu preferat,
"Pulp Fiction",
să nu stăm cu sula la aer încă.
- Wow. - Wow.
Arată-ne ce poți.
Ai obținut ce-ai vrut, omule.
Ce caut eu aici?
N-am terminat încă.
Eu mi-am făcut treaba.
Ce ai vrut să-mi faci
cu creanga ta idioată?
Să te zgâlțâi.
Să-ți frâng toate oasele din față
ca să știi de ce sunt în stare
ca să-mi pot continua misiunea mea.
John, cât de sumbru ești?
Dacă îmi deschid gura, misiunea ta?
S-a încheiat.
Păi, poți să-ți vezi de treabă,
dacă mai faci ceva pentru mine.
Ce să fac?
Mâine, în timp ce sunt la muncă..
Vreau să mă omori.
Oamenii cred că-s un tâmpit.
Poate e fața mea.
Nici numele nu mă ajută.
Știi?
Arăt eu a tâmpit?
Nu prea m-am uitat la tine.
Păi, oamenii mă cred tâmpit.
Cât timp lucram la poliție,
mi-e rușine să zic, dar încercam să mă dau mare
prin folosirea cuvintelor mari și inutile.
Mai aveam și obiceiul să beau.
Într-o dimineață, eram în mașină.
4 jumate dimineața, eram beat.
Mă jucam Scrabble.
Sunt anunțat pe radio, pungaș hispanic pe strada mea.
Un hispanic fuge pe lângă geamul meu. Cu un sac pe umăr.
Ies afară. Scot arma.
Și strig la el "halt".
El bagă mâna în sac, eu trag.
Mă apropiu de el.
Băiatul cu ziarele.
Era retardat.
14 ani.
Nu 9, cum zic oamenii,
dar 14. Doar 14.
Nu puteam să strig "stop" ca toată lumea, înțelegi?
Amicii mei, polițaii, au venit și mi-au curățat mașina.
Mi-au și înlocuit sângele.
Ce am pus eu în cutie?
Sânge cu alcool. Al meu.
Nu încercam să fiu declarat nevinovat, John.
Încercam să fiu declarat vinovat.
În cazuri de deces pe nedrept,
acordul civil e cu 400 la sută mai mare.
Am vrut ca familia aia să primească ceva.
Dar judecătorul mă scapă.
Credea că-mi face o favoare. Da.
În ultimii 20 de ani,
17 ofițeri de poliție au fost acuzați de omor
pentru incidente la locul de muncă
în America. Niciunul condamnat.
Sistemul e corupt, presupun.
Oricum, asigurarea mea expiră mâine.
Da. Așa că, omoară-mă la locul de muncă,
că vor da încă 75 mii de dolari dacă o pățesc la locul de muncă.
E în contractul meu de agent de securitate,
pentru că nu se întâmplă niciodată.
Cum să te omor?
Doar dă-mi una peste capul ăsta tâmpit.
Fă chestia ta cu creanga.
Doar un pic mai sumbru, John.
Doamnelor și domnilor,
din cauza unor dificultăți mecanice
vom fi nevoiți să ne întoarcem la poartă.
Vă mulțumim pentru răbdare
și vom încerca să vă ducem în Milwaukee.
23A?
23B?
Bună.
Hei, ești bine?
Oh, da.
Sunt..
De fapt, n-am mai făcut așa ceva până acum.
Să închiriez o mașină în America.
Sau să conduc o mașină în America.
Unde mergi?
- Milwaukee. - Oh, nu e drum lung.
E doar..
E drum drept. Vei fi bine.
Tu unde mergi?
La fel.
E cam la o oră jumate distanță.
Următorul.
Aș vrea să închiriez o mașină vă rog.
Veți duce vehicolul înapoi la punctul de origine?
Care punct?
De origine.
Când o returnați.
Oh, um, vrea doar să știe
dacă vei aduce mașina înapoi aici.
După ce ai terminat.
Ah. Da. Mulțumesc.
Călătorie pe stat?
Pe stat?
Nu. Milwaukee.
Ah, da, destinația mea este Milwaukee, Wisconsin.
Arătați-mi permisul de conducere, vă rog.
De unde-i asta? E o țară?
Da.
Eu n-am mai auzit de ea.
Păi, chiar e una.
- Ce una? - O țară.
Bună, um..
- Hei. - Hei.
Ce faci?
Mă adun un pic.
Ce faci în Milwaukee?
Călătoresc, pentru muncă.
Vrei să te conduc?
De ce mergi în Milwaukee?
Vizitez pe cineva.
Dar tu?
Pentru un fel de interviu.
Ah, pentru un loc de muncă?
Nu..
N-a fost frumos.
Da.
Doar să facă cu mâna. Atâta e tot.
Da, de fapt am inventat un app cu care..
îi țintești și îți zice dacă ți-ar mulțumi.
De ce nu l-ai folosit?
Păi, pentru că nu l-am inventat încă,
pentru că nu știu nimic despre astea.
L-am inventat în mintea mea.
Păi, atunci,
dacă o să-l inventezi vreodată, îl voi cumpăra.
Mersi.
Și eu inventez chestii pe care nu le-am inventat încă.
Cum ar fi?
Hm.
Ce e?
Nimic.
Ce e?
Nu credeam c-o să o arunci așa.
Așa.
Sunt doar surprins.
Păi, o arunc cu mâna stângă.
De ce?
Pentru că trebuie să fiu stângaci astăzi.
De ce?
Pentru că cineva mă va interoga astăzi.
La naiba.
Deci m-ai chemat aici ca să exersezi cu mâna stângă?
Da.
De ce trebuie s-o faci toată ziua?
Pentru că va apărea la locul de muncă.
Ca data trecută.
Și dacă vine atunci când eu
îmi pun o ceașcă de cafea cu mâna dreaptă, am încurcat-o.
Oh.
La naiba.
Va fi o zi interesantă.
La naiba.
Față grasă?
Da. Față grasă.
Deci e o poză cu fața ta?
Da, e o poză cu fața ta
pe frigider.
Și când iei ceva din frigider, cum ar fi înghețata,
fața de pe frigider se face mai grasă..
și îți arată cum vei fi dacă ai mânca
atâta înghețată timp de un an.
- E super. - Mersi.
E o non-invenție tare.
Da. Față grasă.
Nu există.
Cum se numește app-ul tău care nu există?
Eu îi ziceam Tipul Tare sau Nesimțitul, cam așa.
Da, e bine.
Da?
Dă-mi un mesaj cum ai primit pachetul. E vital, nu pot să fiu interogat până nu e cartea pe raft.
Am înțeles.
Am emoții. Am treningul inspirat de Bruce Lee din filmul Game of Death întins pe pat.
Ca să fac ravagii, pentru tine.
Mersi, omule. Am încercat să mă spăl pe dinți cu mâna stângă. E atât de ciudat.
Tare, voi încerca și eu.
1, 2, 3..
Kramer.
Mersi.
E hai. Ai fost atât de amabilă.
Ești un oaspete aici. În niciun caz.
- Insist. - Și eu.
- Serios. - Și eu.
Piatră, foarfece, hârtie?
Da, ok.
Ești destul de bună.
Sunt învățătoare.
Așa rezolvăm multe probleme.
- Oh, ești învățătoare? - Da.
Păi, ai dreptate.
Oamenii cred că e joc de noroc.
Dar e de fapt un joc de îndemânare.
Dacă cineva are experiență cu oamenii,
și știe să-i citească, cum ar fi la locul tău de muncă,
atunci pot fi destul de buni.
Foarte bine.
Cred că a fost un record pentru mine.
Acum pot plăti eu.
♪ Voi rezona ♪
♪ Într-o zi voi rezona ♪
♪ Voi rezona ♪
♪ Într-o zi voi rezona ♪
E destul de bună.
Da.
Deși mi se pare că am mai auzit-o..
Nu știu..
♪ Într-o zi voi rezona cu.. ♪
Aici e e-mailul meu.
Trimite-mi-l pe-al tău și îți voi trimite numele albumului.
Tare, îți trimit un mail mai târziu.
Sunt cam entuziasmată. Să merg.
Oh, îți întâlnești amicul?
La locul lui de muncă, da.
Vrei să te duc?
Oh, nu. Mulțumesc.
Voi lua taxiul.
M-ai ajutat atât de mult deja.
Nu vreau să te mai încurc.
Hei, doamna Chicago.
Poftim?
Aici e parcarea rezervată.
Pentru conducere.
Ca să știi, doamna Chicago.
Oh, scuze.
Nicio problemă, doamna Chicago.
- Dennis? - Da?
Am nevoie de ajutorul tău.
Ok.
- E acolo înăuntru. - Nu pot intra.
Nici nu trebuie să fiu aici.
Nu poți să-i zici tu?
Ba da, sigur.
Cum de știi de mine,
sau cum de m-ai găsit?
A compus o melodie despre tine.
Adică n-a fost despre tine,
a fost despre cum vrea să se sinucidă.
Dar a zis cum
tot a ieșit o chestie bună din toată afacerea,
anume prietenia lui cu un tip de la locul de muncă, pe nume Dennis.
Și te-am căutat pe site-ul firmei.
Vă mulțumesc că ați venit în această dimineață.
Această dimineață nouă.
O dimineață cu niște schimbări palpitante
și introducția unei conduceri noi.
Începând cu această dimineață,
Leslie Claret, șeful pe sucursală, va fi promovat
până la nivelul meu, având același nivel de autoritate în orice sucursală,
unul lângă altul.
Să îl binevenim pe Leslie Claret în această dimineață nouă.
Leslie.
Mulțumesc, Lawrence.
Băieți, ce facem noi aici, la McMillan?
Proiectăm sisteme de livrare complexe pentru..
Greșit. Stai jos.
Nu, serios.
Numai derutăm lumea așa.
Stai jos.
Noi facem cercuri.
Cercurile nu există în natură, băieți.
Soarele? Nu.
Planetele? Nu prea.
Cercurile sunt perfecte.
Și nu există nimic perfect în natură.
Toate au greșeli.
Sunt un pic mai alungite,
planetele noastre, și soarele nostru.
La fel ca noi.
Dar aici, la McMillan, noi le facem.
Și le punem în lume.
Forma perfectă, prin toată lumea.
Facem cercuri.
Și tot ce trebuie să aveți pe cap,
singurul lucru pe care trebuie să îl aveți pe cap,
e doar o chestie minoră:
perfecțiunea.
Haide.
E un obiectiv, nu o cerință.
Nimeni nu e perfect.
Dar ce vreau să știu, și ce vreau să văd
este potențialul vostru în perfecțiune,
dorința de a fi perfect.
Stephen. John. Veniți aici.
Arătați-mi cum invocați voi perfecțiunea.
Arătați-mi atașamentul vostru față de forma
pe care noi o punem pretutindeni cu dragoste.
Stephen. Lakeman.
Ce ziceți?
Desenați cel mai perfect cerc pe care-l puteți.
Să vă vedem cum vă străduiți, și-l vom vedea și pe ecran.
Arătați-mi atașamentul vostru față de forma perfectă,
față de perfecțiune.
Cum suntem, John, în această dimineață nouă?
Destul de bine.
Auzi, John, am petrecut un pic de timp aseară, doar,
gândindu-mă cum o să reacționez când te voi vedea în această dimineață.
În această dimineață nouă.
Tare.
Da, a fost tare.
M-am gândit..
Să îl concediez, direct?
Să zic asta e, nu te poți încadra.
Pentru că mie-mi pasă de locul ăsta
și ție nu prea, așa că nu prea merge.
Așa că, adios.
Și după aia m-am gândit,
hei, toți merităm o a doua șansă.
Eu ar trebui să știu de asta cel mai bine.
Înțelegi?
Da.
Așa că m-am gândit să-i dau puștiului
ceva simplu de făcut.
Să începem cu asta.
Să avansăm de-acolo.
Să-i cer puștiului
doar să deseneze un cerc.
Și poate, dacă îl văd cum se străduie,
poate îl voi înțelege mai bine,
cu un cerc simplu.
Uite cu ce impresie m-a lăsat cercul tău, John.
N-avea atenție, ambiție,
claritate, precizie,
devotament, pasiune și sinceritate.
Și, păi,
mi-a amintit de tine.
Așa că..
se pare că vei mai rămâne
până la vânătoare.
Și apoi tu vei avea o dimineață nouă de unul singur
altundeva.
Toate cele bune.
A apărut o diferență în contabilitate
referitoare la un dosar din juristicția dumneavoastră.
Aș vrea să programăm o întâlnire când se poate
să vedem care e problema.
Din nou, Brent Paddocks.
Biroul de contabilitate generală. Extensia 775.
Alo.
Cum merge?
Destul de bine.
John, tocmai am aflat de încă o problemă.
Interogarea cu tipa?
Da?
Trece-o cu brio. Nu ne putem permite să deviem.
Tom, hei, ne-ai zis
să o punem pe Alice Taylor sub urmărire.
N-a apărut la servici astăzi.
Nu și-a luat o zi liberă. Doar n-a apărut.
Ok, deci îți amintești că tipul era lângă tine
înainte de accident.
Să începem de-acolo.
Ce ați făcut atunci?
Mi-a zis că interviul lui n-a mers prea bine.
John.
Și i-am zis că eu am fost super.
Și-apoi am încercat să-l înveselesc naibii.
Limbajul.
Am înțeles.
Mai încet.
Da.
Și-apoi? Ce s-a mai înâmplat?
Apoi am așteptat aici.
Apoi am simțit ceva..
John.
John, soția ta e aici.
Salut, Dennis.
Salut, John.
John, treci aici.
Ești bine?
Scuze, omule.
Ți-am complicat viața.
N-ar fi trebuit să încerc să te ajut, omule.
Ajută-mă, Dennis. Acum.
Sigur că da.
Ia bastonul.
Ce?
Am un baston. Ia bastonul.
De ce ai un baston?
Ia doar bastonul.
Continuă să mă îmbrățișezi și ia bastonul.
Ok, am bastonul.
Ascunde bastonul.
Ok, am ascuns bastonul.
Pleacă cu el. Vine detectiva.
Plec cu bastonul.
John Lakeman?
Da.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
Sunt doamna detectiv Agathe Albans.
Fac parte din departamentul de omucideri
din secția de poliție din orașul Luxemburg, din Luxemburg.
Am primit autorizația să vă pun niște întrebări
în legătură cu o crimă ce a avut loc
pe seara de 11 mai.
Uciderea lui Hector Barros.
Putem s-o facem astăzi?
Am multe pe cap astăzi.
Estimez că va dura în jur de o oră.
Ne-ai prins într-o zi de tranziție
și încerc să ajung din urmă cu munca, astăzi.
Astăzi ar fi cel mai bine. Pentru mine.
Astăzi n-ar fi bine. Pentru mine.
Mâine ar fi bine. Pentru mine.
Mâine n-ar fi bine. Pentru mine.
Piatră, foarfece, hârtie?
Cum ați defini munca dumneavoastră?
Cercuri.
Adică?
Adică țevile sunt cercuri.
Și eu am de-a face cu țevile.
Ești destul de bun la asta.
Mulțumesc.
Și tu.
Ești foarte bun la asta.
Mulțumesc.
Și tu.
La naiba.
Da.
Îmi veți răspunde la întrebări astăzi, domnule?
Păi, am avut o înțelegere, așa că..
Da, am avut o înțelegere, domnule.
E bine dacă e pe mai târziu?
Vă rog să mă anunțați cât de devreme puteți.
Da, sigur.
Cartea?
Încă nu.
Cum ajunge aici, am fugit.
După o zi de studiere, am găsit melodia perfectă pe care s-o ascult în timp ce fug spre librărie.
Vrei să știi ce-am ales? E tare.
Da, care e?
Root Down.
Beastie Boys. Ill Communication.
Un clasic de-al lui Rick cel Tare.
Da, chiar e tare.
Alegerile din Iran se apropie de final, Cantar Walley e în frunte
Oricine e mare și tare pe internet. Te-am invitat afară de multe ori ca să știe lumea că ești un fricos.
De 2 ori mai grozav.mp3
♪ Hei te iubesc ♪
♪ Sper că ești de 2 ori mai grozav ♪
♪ Sper că serviciul tău ciudat e de 2 ori mai grozav ♪
♪ Și tatăl tău e și el de 2 ori mai grozav ♪
♪ Dar am vrut ♪
♪ Să-ți zic și eu ceva ♪
♪ Hei te iubesc ♪
♪ Dar eu nu sunt de 2 ori mai grozav ♪
♪ Am observat că nici nu o mai zic ♪
♪ Dimineața ♪
♪ Pentru că știu și eu ♪
♪ Că de-aici nu pot ajunge acolo ♪
♪ Așa că amintește-ți să lași lumina să se strecoare înăuntru ♪
♪ Orișicât de întunecat a devenit pentru mine ♪
♪ Amintește-ți că am înregistrat un CD frumos ♪
♪ Și am vrut să zic mersi ♪
♪ Dar mă doare ♪
♪ Și te iubesc ♪
♪ Adio, John ♪
E târziu.
Doar acum mai putem începe
interogatoriul încât să putem termina astăzi.
Acum vin.
Doriți să-mi spuneți ceva înainte să începem?
Da.
Procedați.
Nu sunt cu adevărat un inginer.
Traducere C. Adrian doggy_444@yahoo.com